Prevod: Saša Dubajić - www.titlovi.com -
Hej, Ešli.
Hej, ujka Džek.
Sve u redu?
Uh... da.
Mislim, bilo bi,
ali, um, mama me je odbacila do bioskopa,
pre nego što je otišla na posao,
a tata je trebao da me pokupi,
ali nije.
Onda sam pokušala da uđem u bus,
ali nemam moju propusnicu.
I, naravno, niko od njih
mi ne odgovara na pozive. - U redu.
Dolazim.
Pa, kakav je bio film? Dobar?
Bio je okej.
Samo okej?
Mm-hmm. - O čemu je bio?
O zombijima.
Između ostalog,
Izvini što sam te prekinula u poslu.
Ne moraš da se izvinjavaš.
Kupio sam ti taj telefon tako da možeš da me zoveš kad god me trebaš.
Drago mi je da si zvala.
Da ti dodam olovku?
Uradimo to. - Da.
U redu.
Ovo je dobra osnova. - Da.
Poradiću na njoj. - Da.
Spremna? - Da.
Pow. Šta? - Mm-hmm. Da.
Sa nogama.
Mm-hmm. - Ruke. Oči.
Šta je to?
To je osmeh.
Prilično je dobro. - Da, ne znam
hoćeš li ti moći da završiš.
Hajde da vidimo šta ti možeš.
Hmm.
Šta je to? - Krilo.
Aw, to su krila. - Da.
Krila leptira.
Završi ga, Pikaso.
Dajem ga tebi, ovo je prilično dobro.
Mm-hmm. - Ne znam.
Možeš li ti da poboljšaš savršenstvo?
Mislim, ja ne znam. - Da, mislim...
Mislim da bismo mogli uraditi još jednu stvar.
Šta?
Šta kažeš na ovo?
Pow. Završni dodir. - Boom.
Mm-hmm.
Znaš, najbolja stvar
u tome što je tvoj tata takav glupan,
je što mogu da provodim vreme sa svojom omiljenom nećakom.
On je takav kreten.
Ešli.
Gde je on, uopšte?
Nije on toliko loš.
Hej, Eš.
Šta ima? - Ništa posebno.
Želela sam samo da ti se zahvalim.
Za šta?
Šta god da si rekao mojim roditeljima prošle noći.
Šta god da si rekao, mislim, stvarno je upalilo.
Znam da su mi se samo ulizivali, ali...
Tata mi je kupio ovaj stvarno strašan bicikl,
za koji sam ga molila, mislim, 15 godina.
Onda su me odveli u Stefano's
na večeru pomirenja, naravno.
I, verovao ili ne,
Konačno sam naručila tu stvar jelo piletina sa belim lukom.
Uh... stvar jelo piletina sa belim lukom?
Da, mislim, kad god mi idemo,
ti pokušavaš da me ubediš da to naručim,
pa sam odlučila da naručim to u tvoju čast.
Ukusno je, ali previše belog luka.
Kako god, uh...
Znam da sam ga psovala neku noć,
samo sam želela da ti znaš,
Mislim da sad
deluje prilično dobro.
Uh... Vidi, žao mi je.
Gledam u gomilu papira,
Kroz koje moram da prođem za sledeću smenu.
Uh...
Šta si htela da kažeš? - Okej je.
Radi ako imaš posla.
Pričaćemo o ovim stvarima kasnije. - Dobro.
Zdravo, ujka Džek. - Zdravo.
Hej, Eš.
Halo?
Ujka Džek.
Halo? Halo? jesi ti...
Ešli?
Čuješ li me ili ne? - Da.
Ešli?
E...
Hej, dobili ste Ešli.
Moliću, ostavite poruku.
Hej, uh, Ešli.
Uh, jesi li dobro?
Uh, n-nazovi me.
Halo?
Ima li neko kod kuće?
Ešli?
Geret.
Geret, ustani.
Geret, Geret.
Hajde.
Geret, ne Bože!
O Bože.
Neko... okej.
O Bože!
O Bože, Geret, šta si to uradio?
Šta si uradio? Šta si uradio?
Ešli. Ešli.
Džeki! Džek!
Džeki.
Došao sam što sam brže mogao.
Džek.
Tako mi je žao, Džej.
522 Južni deo 57-me,
Moguće ubistvo i samoubistvo.
Zadnji put kad sam pričao sa Ešli...
...pokušavala je da priča sa mnom o njenom ocu.
Da je moj brat spreman da uradi sve ovo,
a ja nisam video da je sposoban...
Verovatno bih učinio isto tako.
Ne.
Ne, Džek.
Ne, ovo nije na tebi.
Nije.
Pet ili šest puta dnevno,
ljudi su govorili da će se moliti za mene.
Ja se molim...
Ja se molim da to poništim.
Amin.
Molim tog Boga,
da mi da drugu šansu, Bobi.
Reci mi da ovo nije istina, čoveče.
Reci mi da se ovo ne dešava.
Mislim, nekako...
Džek, j-ja...
Mislim da ćeš nekako proći kroz sve ovo.
Ali ne možeš da kriviš sebe.
Ljudi koji imaju tu vrstu bolesti tvog brata,
oni kriju takve stvari, Džek.
Ćao. Ja sam Ešli, i ja sam rođendanska kraljica.
A kao glavnog imamo mog dragog ujaka Džeka,
koji verovatno pazi da Bobi O. ne prekuva,
njegovu čuvenu svinjetinu. - Hajde, hajde.
To će biti tako mekano,
kad je dodirneš, samo će da...
Oh.
Okej, naravno.
A kod bara, moja mama i...
Šta vi to radite ljudi?
Hej! - Ćao, dušo.
Volimo te.
Volim i ja vas.
A ovde, imamo gospodina Vilkoa.
Ćao, druže! Oh!
Ćao. Najlepši psu na svetu.
Da. - Hej, dušo.
Ćao.
Da. Da, da.
Volimo te, dušo. - Hvala.
Srećan rođendan. Moje devojke. - Hvala puno.
Jej! - Sad imaš brkove!
U redu.
Whoo-hoo!
Srećan mi rođendan!
Žao nam je, pozvali ste broj
koji nije u mreži ili više nije u funkciji.
Ako smatrate da ste greškom dobili ovu poruku,
molimo Vas proverite broj i pozovite ponovo.
Hej.
Možeš li da uradiš nešto za mene?
Hej, Bobi. - Hej.
Hej, Džek.
Šta radiš ovde?
Telefon moje nećake.
Očigledno je označen i uslikan,
ali nekako nije u sobi sa imovinom.
Znaš li gde je?
Trebao je da ostane na mestu događaja,
zbog otisaka prstiju.
I onda da ga donesu ovde sa svim stvarima.
Ali ne znam jel to onaj glupan uradio.
Halo?
Hej.
Halo?
Ko je to?
Šta misliš ko je?
Ha-halo?
Okej. Um, ne znam
jesu li se naše linije ukrstile ili šta, ali...
Nadam se da nisi umro.
U redu. Zdravo.
Hej. - Hej.
Kako si, brate?
Dobro sam.
Uh, uđi unutra.
Žao mi je što sam ti doneo samo ovako, ali..
U redu je. - Pa, znaš
Alis se setila da voliš njene lazanje,
Pa, čula je da ću doći,
otišla je pravo u kuhinju i...
Hvala. - Oh, uzgred,
uh, Majls je želeo da znaš,
Kuper apsolutno nema ništa sa pravljenjem ove kartice.
Ovo bih trebao da budem ja?
Pretpostavljam.
Zahvali mu od mene, okej? - Okej.
Našao si šta si tražio?
Osećam kao da ću da poludim ovde, čoveče.
Džek...
prolaziš kroz najtežu stvar u svetu.
Dozvoljeno ti je da se tako osećaš.
Zar ne?
Da.
Da, pretpostavljam.
Da, hvala na uveravanju, čoveče.
Hvala što si došao.
Zapravo, ja..
Nisam došao da te uveravam.
Ili da ti donesem lazanje.
Moram nešto da ti kažem. Pomalo je teško.
Slučaj tvog brata...
suština, moramo da te isključimo iz svega toga.
I.A. je primetio da ja to nisam uradio.
Pa, pre nego što pričaš sa njima, Džek, postoji li nešto...
nešto što bi želeo da mi kažeš?
Dakle, prva stvar, uh
Imamo ovde da si naveo da si noć pre smene,
u noć ubistava bio sam kod kuće.
Jel to tačno? - Da.
Okej.
Rekli ste detektivu Ovensu,
da je vaš brat nedavno delovao bezobrazno,
ali niste to smatrali ozbiljnim.
Pa, zaboravio je na obavezu koju ima sa mojom nećakom,
Što i nije bilo bezobrazno.
Bilo je tipično.
Održao sam mu pridiku i razišli smo se.
Vaša snaja.
Da li ste je smatrali privlačnom?
Jeste li flertovali sa njom?
Mislim, prema svim izveštajima,
bio si poput heroja svojoj nećaki.
Verovatno si uspevao da se nosiš sa svojim bratom.
Sem ako nije...
došlo do nekog incidenta sa njegovom ženom...
to je nešto što bi moglo da učini da muškarac poludi.
Okej, da budem otvoren.
Molim Vas.
Zamišljam ovakvu scenu.
Vaša nećaka vas uplakana zove,
a njen otac je pijan,
viče, baca lampe a ti si ljut.
Loše se ponašao nakon što si mu ti već
održao pridiku, zar ne?
Odeš tamo ljut, da se suočiš sa njim,
i sad stvari stvarno postaju..
I onda upucam rođenog brata, je l'?
A vaša snaja je prestrašena. - Okej.
A pas laje i sve... - Da. Da.
Znate šta? Uhvatili ste me.
Ja sam to učinio.
Ja sam ih sve ubio.
Čak i psa.
Halo?
- Halo??
Ujka Džek, ima li ikoga?
Da.
Pa, kad... sam te zvala ranije,
jesi li me čuo uopšte?
Nisi video da sam te zvala?
Ujka Džek, ignorišeš li me ili šta?
Odakle me zoveš?
Odakle te zovem?
Da.
Um, okej, ja sam u svojoj kući u sobi
u Los Anđelesu, u Kaliforniji.
Ujka Džek, ne znam šta se događa,
ali ako ne želiš da pričaš sa mnom...
Ne, ne, ne, ne, ne, ne.
Pričajmo, da. Uh, trebamo da pričamo.
Uh... o čemu želiš da pričamo?
Mislim, pretpostavljam da sam želela da ti se zahvalim, stvarno.
Tata mi je rekao da si mu držao lekciju,
o tome što me nije pokupio one noći.
Šta god da si mu rekao, stvarno je upalilo.
Znam da mi se samo ulizuju,
ali tata mi je kupio novi bicikl,
za koji sam ga molila skoro 15 godina.
Onda su me odveli u Stefano's na večeru pomirenja, naravno.
I verovao ili ne, konačno... - O, moj....
...sam naručila onu stvar piletina sa belim lukom.
I nisi pogrešio.
Bilo je ukusno.
Ali previše belog luka, mislim, zar ne?
Da, stvarno previše.
Zapravo, nakon večere, družili smo se
i udisali smo beli luk sa jedno drugog.
Sve do 1:00 ujutro.
Dok smo slušali neke stare stvari,
iz tatine stare kolekcije.
Uzgred, jesi li ikad čuo za bend ESG?
Eš? - Da?
U Stefano's... - Mm-hmm.
...uh, one noći, nakon večere,
Kladim se da si imala...
vruću čokoladu sa dve višnjice na vrhu.
Jesam li u pravu?
Um, uh, šta?
Uh, k-kako si to znao?
Jesi li postao vidovit ili šta?
Šta je?
Imaš li kristalnu kuglu?
Pogledaj u njegove oči.
On ima ESP.
Džek Redklif... vidoviti detektiv,
rešava slučajeve koje niko drugi ne može.
Super policajac.
Vidovnjak toplih čokoladi.
Eš, rekla si...
rekla si da si kod kuće, zar ne?
Da.
Tvoji mama i tata... oni su kod kuće sa tobom upravo?
Mm, ne. Um, mama je na poslu, a tata je izašao napolje,
da pogleda neku igru ili nešto. Ne znam.
Hej, Eš?
Mm-hmm.
Pitaću te nešto.
Što apsolutno neće imati nikakvog smisla,
ali učini mi uslugu.
Ne želim da... Ne želim da me pitaš zašto.
Samo..samo želim da mi veruješ.
Okej?
Možeš li to da učiniš za mene?
Mislim, pretpostavljam da.
Okej, u tatinoj ostavi,
zadnji put kad sam gledao, tamo je bio neki sprej,
na radnom stolu.
Želim da odeš tamo, da ga uzmeš,
i, um...
Želim da napišeš nešto...
na vratima ostave.
Na primer šta?
Napiši.. napiši veliko crveno "X."
Veliko crveno "X"?
Veliko...
Debelo crveno "X."
Okej?
Uh, okej. pozvaću te kad završim.
Ne. Čekaj, čekaj. Ne moraš
da prekidaš. - Čujemo se.
Eš? Ešli?
Ešli. - Hej, hej, nikad nećeš...
Stani. Stani. Moram nešto
da te pitam - Okej.
Iz nekog razloga, moj telefon ima neki problem,
ne prikazuje mi datum.
Možeš li da pogledaš u telefon
i da mi kažeš koji je?
Uh, okej.
Um, u redu, pa sad je, uh...
25. jun.
Kažeš da je danas 25. jun?
Da, ali slušaj,
Uradila sam ono čudno što si mi rekao,
ali neverovatno, dok sam bila tamo
i radila to, moj tata je došao na kolovoz,
do nekog čudnog belog auta,
i ja sam sad zarobljena. - Šta, šta?
Kako misliš čudni beli auto?
Neki čudni beli auto se pojavio na kolovozu,
a ja sam se uplašila i zatvorila vrata.
Zatvorila si vrata?
Okej, uh...
Jel tvoj tata vozi?
Ne, on je na suvozačevom mestu.
Prepoznala si vozača?
Ne, ja... Ne, nisam mogla da vidim.
Ešli, ako možeš, pažljivo da proviriš,
i vidiš jel možeš da pročitaš tablice.
Ili dobro pogledaj osobu za volanom.
Možeš li to?
Ešli gde si otišla?
Ššš. Sačekaj, gledam.
Pa, nažalost, ne.
Ne mogu da vidim tablice.
Zbog načina na koji je parkiran auto.
Uh... koja je vrsta auta?
Izgleda staro. Ja...
Nisam sigurna koji je.
Sportski automobil je.
Sportski auto sa...
velikim svetlima, poput očiju žabe.
Uh, Ešli, ja...
Moraš da budeš veoma precizna.
Pogledaj bliže.
Možda...
možeš videti amblem ili nešto tako?
Da, ima. Mali.
Ali auto je upravo otišao.
Sa ili bez tvog tate? - Sa njim.
To je dobro. Možeš da izađeš.
Da, znam.
Već sam napolju.
Okej, sad priznaj.
Zašto si mi rekao da to uradim?
Halo?
Ešli, moraš da razmisliš.
Razmislim o čemu?
Otprilike da li se desilo još nešto neobično,
kao stvar sa belim autom.
Znaš, novi ljudi.
Priča koju si čula je izgledala čudno.
Možda..možda se nešto desilo sa tvojom mamom?
Možda su se posvađali nedavno, ili...
možda si primetila da je tvoj tata prestao
da uzima lekove.
Ne razumem.
Zašto me to pitaš?
Istina je, da je sve o ovom slučaju,
ali nije običan slučaj.
Slučaj je sa tvojim tatom.
Slučaj? Pa, kakva vrsta slučaja?
Mora da je ponovo upleten u neke stvari,
zbog kojih je bio u nevolji kad si ti bila mala.
I ako je to istina, moramo da ga zaštitimo.
Kažeš mi da ponovo to radi?
Ponovo trguje drogom?
Moguće je, da.
Pa, mislim,
ako je prestao da uzima lekove, on uopšte ne izgleda tako.
Izgleda dobro, i da ti odgovorim na drugo pitanje,
on i mama se uopšte nisu svađali,
barem od onog što sam ja videla.
Zapravo su bili veoma slatki i srdačni,
jedno sa drugim u poslednje vreme.
Izgledaju veoma dobro.
A ako stvarno razmislim o tome, posebno o tati..
On je dobro raspoložen,
i polako se vraća svojoj muzici.
Zapravo, piše jednu veoma lepu novu pesmu.
Ne mislim da će biti hit ili nešto tako,
ali je veoma lepa.
Mislim, govorim, ja...
mislim da je on dobro kad se bavi muzikom.
Obično ako je depresivan ili ne uzima lekove,
on je u nekoj..vrsti odustajanja.
Hej, Eš. - Uh-huh.
Jesi li ikad pre čula ime "Džordži"?
Mislim da ne.
Zašto?
Ko je Džordži?
Ne znam.
Ideš negde?
Oh, da. Uh, samo... samo se vraćam u sobu.
Zašto?
U kom si delu sobe, tačno?
Um... ispred prozora sam.
Halo?
Hej, Eš?
Da?
Jel tvoja soba prefarbana?
Izvini, kako?
Kako dođavola ti to znaš?
Ujka Džek, kako to znaš?!
Jer sam gledao kreditni izveštaj tvog tate,
zbog slučaja.
Video sam račun..za..farbu.
Da, okej. Mislim, da.
Prefarbao ju je pre par dana.
Pretpostavljam da je to deo ulizivanja,
jer me je zajebao onu noć.
On je uradio sve sam.
Što je bilo lepo, ali i pomalo neugodno,
jer znaš kako je kad moleri farbaju,
i rade neuredno taj posao,
i slučajno zapečate pukotine?
- Uh-huh. - Pa, to se desilo,
i sad su mi prozori zaglavljeni.
Prozori su zaglavljeni?
Da, potpuno su zapečaćeni.
Mislim da ih ne mogu otvoriti bez poluge.
Ali zašto mi pričamo o mom prozoru?
Ugh. Šteta što ne znam lozinku njegovog e-maila,
da mogu da proverim jel postoji neki Džordži...
ili...
Znaš šta? Možda mogu jednu stvar da uradim...
Mogla bih da izguglam onaj auto sa buba očima i da otkrijem,
koja je vrsta.
Ili, mislim, ako se vrati nazad,
Mogu da izađem napolje,
i mogu pogledati jel imaju tablice pozadi.
Ali naravno, ko zna hoće li se to ikad desiti?
Uh-oh. Sranje.
Okej, uh,
Mislim da moram da idem. - Jel to Vilko?
Da, da to je Vilko.
Javio ti se, ali ujka Džek,
Mislim da je tata upravo otvorio vrata,
a ja imam crvene farbe po rukama,
pa moram to da operem pre nego dođe. Uh...
Ali znaš šta?
Pokušaću da saznam ko je Džordži,
i pozvaću te, okej?
Volim te, ujka Džek. - Čekaj! Č...
Zdravo.
O Bože.
Džek?
Čuo sam da si bio u kancelariji.
Šta ti..šta ti radiš ovde?
Uh, moji slobodni dani su uskoro.
Mislim, koja je razlika?
"Dva dana života"? Šta je to?
Uh, samo sam rekonstruisao vremensku liniju...
šta se desilo pre i posle.
Jel to problem, g-dine?
Idemo u moju kancelariju.
Zatvori vrata iza sebe, Džek.
Oh, jesam li ti pokazao?
Upravo igraju odlučujuću utakmicu.
Bobijev klinac Kuper je štedeo da bi nas doveo ovde.
To je odlično.
Da, jeste.
Pa...
Šta se događa?
Nisi zadovoljan načinom
na koji tvoj partner vodi slučaj tvoje porodice?
Pa...
nešto pomalo čudno se dogodilo.
Primio sam par poziva,
od onoga što bi trebalo da je telefon moje nećake.
Pretpostavljam da sam upravo tražio objašnjenje.
Zato si otišao tamo i uzeo njen telefon?
Čuo si to od Bobija?
Sedi.
Da ti pojasnim nešto.
Činjenica da Bobi nije odmah utrčao u moju kancelariju,
nego je čekao dok ti pročačkaš državne dokaze,
pre nego što je rekao bilo šta, nije bilo baš pametno.
Trebao si doći k' meni, Džek, da pričamo.
Uz dužno poštovanje g-dine, da sam došao k' vama,
Rekli biste mi da imam PTSD,
i preporučili bi mi da odem psihologu.
Vidi...
Verujem ako želiš da posetiš psihologa,
na tebi je da doneseš tu odluku.
Ali budući da nisi, osećam da trebam
da ti kažem neke stvari, i ne samo kao tvoj šef.
Jedna stvar za koju znam je istina...
Moraš da kreneš napred.
Moraš da veruješ,
da postoji mesto za tebe,
gde će stvari biti bolje.
Da, g-dine.
Čuo sam vas. Stvarno..um...
Jesi li?
Jer ja osetim "ali."
Na zidu si zalepio belešku.
"Pričaj sa njima o Džordžiju."
Želiš li da mi kažeš o čemu se radi?
To je bila poruka koju je moj brat napisao sebi,
Pronašao sam je u kući.
Znači li ti to nešto?
Ko je on?
Postoji na gomile nasumičnih
slučaja narkotika sa kojima je ovaj dečko bio povezan.
I obzirom na istoriju tvog brata,
ne bi me iznenadilo da je imao nešto sa njim.
Nažalost, jedini deo
stvarnih dokaza koje imamo o njemu je ovo.
Čuli smo njegovo ime godinama,
ali zapravo niko ga nikad nije video,
osim jednog pokojnog svedoka koji nam je pomogao da dobijemo ovu skicu.
Govoriš mi da je ovo ćorsokak?
Ne, govorim ti da je ovaj tip beli kit.
Ako mene pitaš, skini sve ono sa zida,
uzmi sve preostale dane,
i otpremninu za bolovanje.
Hvala Vam, g-dine. Mislim da ste 100% u pravu.
Otpremnina za moje dane.
Sve ide sa zida.
Želim da pogledaš ovo.
Okej. - Pogledaj pažljivo.
Šta je ovo?
Zašto mi pokazuješ ovo?
Moj brat... preferirao je votku sa đusem.
Voleo je da pije slatko i mešano.
Pogledaj u flašu na krevetu.
Burbon. - Burbon.
Okej, možda je bio očajan
i ništa drugo nije bilo u kući, zar ne?
Pogrešno. Sledeća slika.
Votka.
Svi dokazi su jasni.
Moj brat je bio dvopolaran, vlasnik oružja,
ludi tabletoban.
Veoma dramatično, sve se prosulo po krevetu
kao da je poludeo.
Ma daj, čoveče. - Vau.
To je bilo iscenirano.
Moram da se javim. Izvini, čoveče.
Vidimo se sutra.
Hej, Ešli.
Hej, znaš ono ime koje si mi rekao... "Džordži"?
Kad moj tata nije gledao,
Mislila sam da ću pronaći nešto u njegovom starom rokovniku.
Šta si našla?
Prezime? - Ne.
Nisam pronašla prezime.
Ali mislim da sam pronašla adresu.
To je neverovatno.
Okej, reci mi je.
Hoću, za samo minut. - Šta...?
Šta to znači... "za samo minut"?
Pa, uh, Vilko i ja smo zapravo
na tvojoj ulici, udaljeni svega 10 sekundi.
Ešli? Ne, ti, ti..ne možeš.
Ne mogu? Zašto?
Nisam kod kuće sad. - Pa,
to je smešno, jer su ti svetla upaljena,
i izgleda da ako ti pozvonim na vrata... - Ne!
Št...? - Ne, Ešli,
Tre..trebaš da se okreneš i odeš. Okej?
Oh, mislim, okej čula sam te,
ali zašto zvučiš kao da će nebo pasti?
Znam da je zbunjujuće.
Stvar je u tome da je tvoj otac u ogromnim problemima,
možda ljudi nadgledaju moju kuću.
Zapravo, dok se ovo dešava,
ako se budemo videli lično,
verovatno bismo trebali da se pretvaramo da se ništa od toga ne događa.
Okej? Još si tu?
Ešli?
Da, da, tu sam.
Reci mi da se okrećeš i da odlaziš.
Uh... da.
Da, odlazimo.
Vidi, hajde ovako.
Reci mi adresu.
Ja ću je proveriti, i onda
ćemo pričati posle. - Naravno.
Dobro. Dobro, dobro.
Okej, pa 1696 južna Cochran Avenija.
O, sranje.
Bobi.
Džeki. - Soba sa imovinom.
Hej, šta ti se dođavola dogodilo?
Soba sa imovinom.
- Soba sa imovinom?
O čemu pričaš?
Džek, moramo odmah da te odvedemo u bolnicu.
Ne, čoveče. Nema vremena. - Upucan je.
Ne, Džek, hajde. "Nema vremena." - Nema vremena. Nema.
"Nema vremena." Šta misliš pod tim, nema vremena?
Ona umire sutra.
Ešli... moram da je spasim.
Džeki. Džeki.
Gde ideš.. Džeki... - Hej.
Šta treba da ti izvuče?
Samo me pustite unutra. Važno je.
Ja častim.
Pusti nas. - Okej.
Zovi hitnu.
Nek svi izađu.
Džek. Hej. Hej.
Džek.
Džek. Hej, Džek.
Dole, Džek.
Okej, šta radimo?
Džek. Hej?
Šta tražiš?
Ovo je isporučeno u ponedeljak.
Danas..danas je...
Ovo je utorak jutro, zar ne?
Da, utorak jutro, Džek.
To znači da je i za nju utorak jutro.
Za nju, koga?
Moram da se javim.
Hej, Eš? - Halo?
Eš.
Hajde! - Stoj, stoj, stoj, šta dođavola!
Imaš oružje? - Šta je bilo to?
Ne prilazite. - Jel to bilo za mene?
Halo, ujka Džek?
Halo? - Ešli.
Ešli. - Ne prilazite.
Nemam izbora.
Ujka Džek ... u vezi čega nemaš izbora?
Čim krenemo,
Trebaš da mi pozoveš 911.
Reci..reci da želiš da se tvoj tata uhapsi.
Čekaj. Zašto bismo želeli da se on uhapsi?
Reci im za drogu.
Šta? Kakva droga?
U kutiji su ispod njegovog kreveta.
Okej. Okej, ali šta je ovo?
Šta se dođavola dešava?
Neko će doći da ubije tvog tatu.
Ko će doći da ubije mog tatu?
Ozbiljno, ujka Džek?
Eš, želim da zapišeš ovaj broj.
Okej. - 213...
- 213. - 555...
28...
- 28... - 09.
Zapisala? - Nula, da jesam.
Ali čiji je ovo broj?
To je Bobijev broj.
Zvaćeš ga...
ako budeš trebala.
Okej, ljudi, požurite. - Ujka, Džek.
Ovde! Ovamo! - Kakva je to buka?
Ovde. Oficire dole.
Ujka Džek!
Halo? Ujka Džek?
Hej, hej hej. Džek.
Džek.
Saznaćemo ko ti je ovo uradio.
U redu?
Uhvatićemo ga.
Džek. Hej, Džek.
Džek, hajde, čoveče. Ostani sa nama.
Hej, Džek!
Džek! Džek!
Ujka Džek? Ujka Džek?
Hej, Eš. Šta ima?
Uh...šta?
Halo?
Ne razumem.
Kako misliš, ne razumeš?
Zašto me gledaš tako?
Jel ovo neka šala?
Ne, nije šala.
Zašto bi išta od ovoga bila šala?
Dođi, dođi. Uđi unutra. - Ne.
Stani. Objasni mi šta se događa.
Da ti objasnim šta?
Šta?! Da. Šta?
Crveno "X," "pošalji ga u zatvor."
Zašto ništa ne govoriš?
Reci nešto!
Ešli. Okej. Ešli. - Šta se događa?
Uđi unutra. - Ne. Zdravo.
Hej, hej, hej, hej. Sačekaj.
Ešli, sačekaj. Sačekaj.
Pusti me!
♪ Ooh-ooh, devojko ♪
♪ Spasiću te ♪
♪ Spasićeš me ♪
♪ Spasiću... ♪
Oh. Oh, okej.
♪ Spasiću te ♪
Oh, to je to.
♪ Spasićeš me ♪
♪ Suzan, trebam te ovde ♪
♪ Oh, oh, oh. ♪
Hej, slatkice.
Hej, dušo.
Dođi.
Imam nešto u torbi baš za tebe.
Pogledaj. Pogledaj. Pogledaj.
Otišli smo u prodavnicu ploča,
i video sam nešto što će ti se možda svideti.
Vidi, to je njihov drugi album,
ali..mislim, nije toliko dobar kao prvi,
ali skroz je okej.
"Oh, hvala ti tata. Odlično je."
Oh, hvala ti, dušo.
Svirao sam mami novu pesmu koju sam napisao.
Hoćeš doći ovde i sesti sa nama,
i pomoći nam oko sklapanja teksta?
Hoćeš da sedneš da pričamo?
Okej.
911. Koja je lokacija
vašeg hitnog slučaja?
Halo?
Zdravo.
Da.
Zdravo.
Mislim...
Mislim, da trebam policiju.
Halo, ujka Džek!
Čuješ li me ili ne?
Halo?
Ima li koga kod kuće?
O Bože, Geret, šta si to uradio?
Ne.
Eš. Eš.
Ešli.
Bože.
Hej, Džek.
Gde si bio?
Šta je bilo?
Nemaš moždani udar?
Šta?
Moja porodica.
Džek.
Šta je, šta je, šta je?
O ne.
Umrli su u utorak...
a ne u sredu.
Džek, šta nije u redu s tobom?
Huh?
Bejzbol rukavica, o čemu se radi?
Sledeća stanica je Mala liga.
Hovard se naljutio jer je Kuper zaboravio svoju srećnu rukavicu.
Odbacićeš me, zar ne?
Džek!
Džek. Džek.
Hoćeš mi dođavola reći zašto smo naoružani?
Koji dan je danas?
Nedelja, ponedeljak, utorak, sre.. Koji je dan u nedelji?
Utorak je! - Utorak.
Sranje. - Reći ćeš mi šta se dešava?
Koliko je sati? Koliko je sati?
Znaš li ti uopšte šta se dešava?
Staklo na njenom telefonu.
Kad je umrla pre..bilo je puknuto.
Kad je umrla pre?
A sad u novinama piše da su umrli u utorak
a ne u sredu. Šta jebote?!
U novinama piše da su umrli u utorak
a ne u sredu? - Da.
Novine su promenile datum njihove smrti?
Druže, mrzim što to moram da ti kažem, ali zvučiš ludo, Džej.
Bobi..moramo da idemo.
Moramo da idemo. Moramo da idemo.
Hej.
Jel neko zvao 911 i prijavio Gereta zbog posedovanja?
Da, ali to je bila greška.
Kako se ne sećaš toga?
Zapravo...zapravo, sećam se.
Setio sam se.
Džek, šta nije u redu s tobom?
Huh? - Tablete.
Nije bilo tableta na krevetu.
Tablete na krevetu?
A njen bajs je bio pozadi.
Njen ranac. Kako se njen ranac pokvasio?
To je dobro pitanje, Džek.
Ali ono što mene zanima je zašto pitaš
sva ta pitanja, upravo ovde, upravo sad,
tako iznenada.
Ovo je noćna mora.
Samo imam..noćnu moru.
Čekaj, čekaj, čekaj!
Molim te, javi se.
Ešli. - Hej, ujk...
Hej, ujka Džek.
Okej, moram mnogo toga da ti kažem,
i znam da je naš zadnji razgovor bio prečudan,
ali nisam znala koga da zovem, pa...
pa sam pozvala 911, kao što si mi rekao,
ali onda je tata izašao, i ja sam ga pratila.
I sad tuku tatu.
I izgleda kao da ga povređuju,
stvarno stvarno puno. - Okej, čekaj.
Čekaj, Ešli.
Ešli, samo mi re... - Da.
reci mi gde se nalaziš tačno.
Na ćošku sam Prve i Zapadne Amherst ulice.
Okej, odlazi odatle.
Ali šta god da radiš, ne vraćaj se kući.
Ujka Džek, ovde su neki ljudi. Došao je neki auto.
Halo? - Kakvi ljudi? Kakav auto?
Beli? - T...tamo, halo?
Ešli!
Sranje.
Q-1...
Ovde Bobi O.
Ostavite poruku.
Bobi, Džek je.
Treba mi izveštaj o automobilu,
što je pre moguće.
Porše 911.
Kalifornijske tablice, 2SAQ321.
Nazovi me.
Hej!
Ne. Ne.
No. No. No. No.
Ešli. - Ujka Džek, hvala Bogu.
Dobro si? - Jesam, ali ne, ne baš.
Nakon što mi je telefon crkao,
jedan od onih što je tukao mog tatu,
pošao je za mnom i jurio me.
Okej, gde si sad?
Ja sam u onom restoranu u kom smo večerali pre neku noć.
Morala sam da dopunim telefon, i izgledalo mi je
da je ovo najsigurno mesto. - Okej, čekaj.
Čekaj. Tu sam za minut.
Dolazim.
Ali pre nego dođem, moramo da se fokusiramo.
Osim lika koji je tukao tvog tatu,
jel bilo još nešto što si videla?
Šta sa njihovim autima? - Uh, da, da...
I ja sam razmišljala o tome.
Tamo je bio neki kačket. Um...
Žuti, i...
Zapisala sam registarske tablice
na salveti. - Odlično.
Odlično - Da, ali to je bilo u mom rancu,
a ja sam izgubila ranac dok sam bežala.
Čekaj, čekaj.
Kažeš da si izgubila ranac?
Da. Zašto?
Ešli, imaš li ikakvu ideju zašto bi tvoj ranac bio mokar?
Kako ti znaš to?
Reći ću ti nakon što mi odgovoriš.
Okej? Obećavam. Samo mi reci.
Okej, um, taj čovek me je jurio,
a ja sam pala u reku.
Sve mi je palo u reku.
Ranac, bajs..
I nisam imala vremena da uzmem ranac.
Nisam imala vremena.
Tako da..sam samo pobegla.
I izgubila sam ranac.
I zatim tebe pozvala.
Eš.
Eš, znam da sam tražio od tebe da uradiš razne čudne stvari.
Znam da želiš da prestanem.
Ali moram još jednu takvu stvar
da te pitam, i to je to.
Sve će početi... da dobija smisao.
Halo?
Šta se dešava?
Pored recepcije,
znaš da ima gomila žvakaćih guma..u tegli?
Da. - Okej.
Želim da zgrabiš šaku.
Sve različite boje.
I onda mi reci kad završiš.
Ujka Džek, jesi li ti negde ovde?
Odgovor na sva tvoja pitanja je u toj tegli sa žvakaćim gumama.
Samo dođi tamo i...
onda odi na naše mesto,
tamo gde uvek sedimo.
Okej.
Sa mnom si, Eš?
Da, okej.
Uh, šta sad?
Okej, pa...
ovako ćemo da uradimo.
Izaberi bilo koju žvaku.
Bilo koje boje.
Okej? I počni da je žvaćeš.
Okej.
I kad bude dobra i lepljiva,
želim da je zalepiš ispod stola,
tako dobro da ne padne.
U redu.
Jesam.
Huh.
Crvena žvaka.
Žvakala si crvenu žvaku.
Ne razu... Ne...
Ne razumem.
Kako si...?
Kako znam stvari koje ne bih trebao?
Zašto sam ti rekao da nacrtaš crveno "X"?
Šta radimo time što lepimo stvari ispod stola?
Činjenica je,
verovala ili ne,
Ja sedim upravo ovde,
držeći osušenu, prožvakanu crvenu žvaku,
koju si upravo zalepila ispod stola.
Ali za mene je dve nedelje stara.
Govorim ti, ja sedim na istom mestu na kom i ti...
dve nedelje...
dve nedelje u budućnosti.
Eš, gde si otišla?
Samo sekund.
Eš.
Samo sekund.
Okej. Pogledaj ponovo,
i reci mi šta vidiš.
Stavila si crveni znak pitanja, napisan bojicom,
sa žutom žvakom.
Ešli...
Znam da je tvoj ranac bio mokar,
zato što...
Nekako, završilo je...
U tvojoj budućnosti,
Ja koji sam ovde, završio je...
na mestu zločina koji smo istraživali.
Zločin koji se u tvom vremenu još nije desio.
Ja...
Govorim ti, pre nego što nešto uradiš,
nije tvoj tata jedini koji će umreti.
Tvoja mama će umreti.
I ti ćeš.
Št...
Što ti znaš...
jer si moj ujak iz budućnosti?
Da.
Ako je to istina...
...kako ćemo umreti?
Ešli, to nije važno.
Kako nije važno?
Zato što se neće desiti.
Zato što ćeš se spasiti. - Kako ću umreti?
Izbrisaćeš sve ovo.
Reci mi odmah!
Ne!
Nećeš umreti.
Neću to dozvoliti.
Ući ćeš u autobus, ili u voz,
ili ćeš voziti bajs, ili spavati na plaži ako moraš.
Živećeš.
Kako izgleda kad umrem?
I ko je to uradio?
Još uvek ne znamo to.
Još uvek ne znamo..
Okej. Samo...
Samo mi reci šta znaš.
Reci mi šta znaš...
i ja obećavam...
Obećavam, uradiću onako kako mi kažeš.
Molim te, mogu to da podnesem.
Okej.
Vrata tvoje sobe su bila otvorena,
a ti...
...a ti...
a ti si umrla na tvom krevetu.
Izgledalo je kao da si možda...
silom pokušala da otvoriš prozor i pobegneš,
ali..nova farba ga je zapečatila.
Nova farba ga je zapečatila.
Da.
Ali dok god si živa, možeš da promeniš to.
Šta god da radiš, ne zaboravi to.
Želim da imaš tu misao
gde god da kreneš sad odavde.
Ovaj ižvakani komad žvake, ti ga možeš skinuti.
Možeš promeniti stvari, okej?
Ti...
Ti si ovde.
Upravo ovde?
Reci mi da si razumela i da si krenula.
Da.
Okej.
Idem.
Uradiću to.
Hej.
Znam da ne možeš da me pustiš unutra.
Ali moram da uđem unutra.
Pa, ako izvadim pištolj dok kamere snimaju
i uperim u tebe, hoćeš li me pustiti?
Mislim, ne želim da umrem.
Oh, ne.
Isuse.
Neka neko pozove hitnu! - Ne, ne!
Molim Vas, nemojte. Dobro sam, okej?
Ne krvarim više.
Niko ne mora da zove hitnu. - Sranje!
Šta ti se desilo?
Detektive?
Znate šta, svi odmah da ste izašli!
Čuli ste čoveka. Napolje!
U redu.
Krug poverenja.
Da čujemo.
Ranac moje nećake.
Ovde je među dokazima.
Pronađen je na licu mesta.
Ali ja znam da ga je ona izgubila
na dan kad je ubijena. - Čekaj, čekaj.
Kako ti to znaš?
Džek?
Ne mogu da kažem.
U redu onda, šta hoćeš da kažeš?
Da je neko podmetnuo ranac na mestu nesreće?
Koji razlog
bi naveo počinioca da to uradi? - Ne znam.
Okej? Ne...
Ne...ne znam.
Mislim da ja znam.
Tablice za koje si me zvao, jel vlasnik vozila,
lik koji ti je to uradio?
Sve što znam je da je taj auto
bio parkiran u velikoj zgradi u koju sam ušao,
i neki lik je izleteo, pištolj je opalio...
Kakva zgrada?
I zašto si uopšte ulazio tamo?
Okej.
Znaš šta, Džek? Zaboravi.
Nemoj ni da se trudiš da mi odgovoriš na to.
Tvoj drugar je završio svoje.
Uzmi mu značku, pištolj, ključeve,
i otprati ga do kuće.
Sranje.
Tablice zbog kojih me je zvao pripadaju Liju!
Narednik Rodžer Li,
unutrašnjih poslova.
Šta?
Rodžer Li?
Kreten koji me je intervjuisao pre par dana?
To znači da je možda Li...
Džordži.
Mislim...ako je to istina,
onda moramo da obavestimo Ivsa.
Ja ću ga spremiti, ali on će želeti da čuje Džekovu priču,
pravo iz usta ovog konja.
Hajde da se sastanemo,
na parkingu za minut.
Čekaj, čekaj.
Ko je Ivs?
Vidimo se napolju.
Hej, dobili ste Gereta.
Ostavite poruku.
Ćao, tata.
Uh, možeš li da me pozoveš čim čuješ poruku?
Molim te. Što pre budeš mogao.
Važno je.
Hej, šta ima? Suzan je.
Ne mogu trenutno da se javim.
Ostavite poruku,
i odgovoriću vam što je pre moguće.
Hvala. Zdravo.
Dakle, ovaj Džordži kog si jurio,
obojica smo mu pričali poluistinito,
jer nam je strogo naređeno da ćutimo.
Ko vam je naredio? - I.A. i D.A.
Džordžijeva grupa,
stvorena od gomile prljavih pandura.
Onu skicu što sam ti pokazao, to je izmišljen lik.
Ne postoji.
Tako da on nikad ne može biti uhvaćen.
Izluđivalo nas je godinama sve dok nam Ivs,
koji vodi I.A.-ov slučaj o ovome,
nije rekao da jurimo vlastite repove.
Poenta je,
izgleda da si otkrio činjenicu da
Broj 2 iz ekipe dobrih momaka,
je ustvari jedan od negativaca.
Kad smo već kod toga, trebali bismo krenuti.
I gde tačno idemo?
Pa, osim ako ne želiš usput da se zaustavimo u bolnici,
moramo ići i preuzeti Ivsa.
Reći ćeš mu kako si se toliko zapetljao u sve ovo.
I ko zna? Možda ti pomogne da pronađeš
bilo šta što misliš da tražiš.
Okej?
Hajdemo.
Džek, hajde, čoveče.
Šta ima, Eš? - Hej, Bobi.
Dobro, daj da ga stavim. Imam ga.
Hvala što si došao tako brzo.
Naravno. Pozoveš me i ja sam tu.
Dakle, šta se tačno dešava?
Kao što sam rekla na telefonu, ja..
Osećala sam da bi bilo dobro
ako bi došao.
Jel ovo tvoj tata?
Jel pije?
Jel...
se drogira ponovo?
Jel...
Želiš da pričaš o tome?
Ne. - Ne?
Ne.
Samo je dobro je što si došao i pokupio me.
Da, pa...
Pa, znaš da sam uvek tu.
Hoćeš mi zameriti ako dopunim telefon?
Hej.
Samo se posluži.
G-dine, jednu stvar mi još niste rekli
a to je kako je tačno moj brat umešan u sve ovo.
Znamo li?
Pa, već nekoliko godina...
Sigurno to već znaš...
Tvoj brat se vratio starom načinu plaćanja računa.
Nažalost, uhvatio sam ga tokom transakcije
sa Džordžijevim saradnikom van grada...
koji nije imao pojma da prodaje dokaze,
pandurevom bratu.
Možeš da zamisliš kuda je to vodilo dalje,
usko povezana grupa pandura, na zadatku,
poverenje jedva da postoji,
njihovi identiteti razotkriveni od strane,
ne-tako-dobrog brata takoreći "iskrenog" Džeka Redklifa,
ljudi postaju napeti.
Počinju da razmišljaju kako da se izvuku iz cele situacije.
Pa, gde ovo vodi?
U olimpijsku šumu na zadnjoj strani Kenneth Hahn-a.
Jesi bio ovde pre?
Da, ali...
ne ovuda.
Svideće ti se.
Lepo.
Okej, hoćeš poslati poruku starcima
da znaju da smo ovde?
Džek.
Hej, Bobi. Učini mi uslugu.
Piši Ivsu. Reci mu da smo ovde.
Gotovo.
Prelepo je ovde, zar ne?
Mogao bih da imam kuću ovde.
Tamo ti je crna četvrt.
Misliš da se ne bih uklopio?
Pa, da, mogao bi da prođeš.
Samo nastavi dalje, druže.
Predivno.
Ovaj dečko obično kasni.
Čekamo već previše ovde,
dobićemo rak kože.
Barem ja.
Mrzim ljude koji kasne.
Ivs je jedan od najgorih prestupnika.
Znaš, staviću ga u znak muškog karaktera.
I, jednom sam morao da čekam tog lika
celih 45 minuta, a kad se pojavio,
Rekao sam mu, "pogledaj..."
Ah-ah-ah-ah-ah.
Ni ne pomišljaj na to, Džek.
Spusti jebeni pištolj na zemlju.
Stavi ga na haubu auta odmah.
Sigurna si da ne želiš da mi kažeš...
...zašto smo ovde umesto da uđemo unutra?
Um...
Istina je...mislim da su moji roditelji
u nekim ozbiljnim problemima.
Nadala sam se da ćeš ući
i možda popričati sa njima?
Uveriti se da su okej?
Da, mislim. Naravno.
Pomislio sam da bi zvala svog ujaka Džeka...
da ti pomogne oko problema sa starcima, ali...
zašto nisi?
Ne znam.
Pretpostavljam da nisam želela ovaj put.
U redu. Ja ću pokušati.
Hvala još jednom što radiš ovo.
Aw.
Naravno.
Evo ga.
Hej, hej. Šta ima? - Hej, Bobi.
Šta ima, čoveče? - Sve super, čoveče.
Hej, mama. - Ešli dušo
Zašto ne bi ušla u kuću i ostavila tatu i Bobija da popričaju?
Ne zapravo, nadao sam se da ćemo svi
ući unutra i popričati, ako je to okej.
Imam samo par pitanja.
Želeo bih da pitam sve prisutne.
Kao na primer,
kako je tvoja ćerka završila prateći tebe...
na Amherst ulici danas?
Ne, Bobi. Ne.
Uh-uh, uh-uh, uh-uh.
Bežiš, vrištiš,
A ja ću razneti glavu tvom ocu.
Šta ima, Geret?
Bobi, čoveče, molim te.
"Bobi, čoveče, molim te."
Hajdemo, dečko. - Bobi, čoveče.
Idi, dušo. Idi, idi. Idi unutra, dušo.
Ulazite! - Idi!
Smirite džukca. Smirite prokletog džukca. - Vilko!
Ulazite u kuhinju, shvatate? - Čekaj. Idi. Idi.
Idi, idi. - Uzmite psa i krenite u kuhinju.
Ima li još nekoga ovde?
Ne, nema nikoga. Nema nikoga, Bobi.
Nema nikoga.
Vodite ga odavde! - Nema nikoga.
Hajde. - Ostavite psa iza kapije.
Pokret! Idi. - Okej. - Hajde, hajde. Napred.
Idemo, idemo Bobi. - Sedite na sofu!
Idemo, okej. Ovde smo, ovde smo. - Sedi! Sedi!
Sad, Džek.
Stavi ga na haubu auta!
Pomeri se.
Ovde.
Nazad, jebote.
Shvatio si zašto je Hovard tek sad mrtav?
Zato što je bio čist.
Ranac, Džek.
Kako si to uradio?
Ti nemaš ESP,
kako si znao da ga je tvoja nećaka izgubila?
Samo mi reci istinu, i skontaćemo šta je sledeće.
Kutija ispod
kreveta, Ešli.
Želim da znam kako si znala šta je unutra.
Nemaš rendgenski vid,
kako si znala?
Huh?
Samo mi reci istinu.
Pa da skontamo šta je sledeće.
Od koga si saznao za njen ranac, Džek?
Ko ti je svedok, Džek?
Hoćeš da znaš ko mi je rekao za njen ranac?
Ešli mi je rekla.
Ešli?
Ona ti je rekla za ranac?
Tako je.
Ešli je bila ona koja te je zvala na telefon?
Tako je.
Kutija,
Ešli. - Hej, mi..vidi, vidi...
zašto ne bi seo sa nama, čoveče, i možemo..
možemo da sedimo i pričamo o ovim stvarima
smireno i razmišljajući, okej?
Okej.
Pošto mi se čini da ne shvataš
težinu svega ovoga!
Ne!
Glupi kučkin sine! - Dole! Ostanite dole!
Glupi kučkin sine!
Ironija svega ovoga
je da sam ja rekao tvom bratu, Džek. Preklinjao sam ga!
Rekao sam, "Gubi se iz grada!"
Ali kučkin sin je mislio da može da priča na svoj način.
Vidi, vidi, prestani, molim te. Vidi, vidi.
Vidi, možemo da sredimo ovo, okej?
Možemo da sredimo ovo. Ti nisi ubica, čoveče.
Ti nisi ubica, ne više od mene, okej?
Razmišljao si pod pritiskom, šta je najbolje, zar ne?
Razmišljao si o svojoj deci o svojoj porodici.
Ali molim te, čoveče, svi pravimo greške, okej?
Pravimo greške. Možemo da ih sredimo, Bobi.
Bobi, slušaj me, čoveče! - Molim te.
Molim te! Molim te!
Ešli, tvoj ujka Bobi je pokušao da te spasi.
Pokušao sam sve da vas spasim.
Došao sam kod tvog tate i rekao mu šta dolazi.
Rekao sam mu da vas odvede iz grada.
I jel on to uradio? Nije.
Ostao je, što sam obećao da se
neće desiti, i sada ga ne žele samo ubiti.
Rekli su mi da to moram da budem ja.
Vidi od čega sam napravljen.
Kako možeš da uradiš ovo, čoveče?
Imao si svaku šansu na ovom svetu.
Zašto nisi izvukao porodicu iz opasnosti?
Bobi, čoveče, žao mi je. - Zašto si to uradio?
Žao mi je, čoveče, ali možemo da sredimo ovo.
Mi smo porodica, zar ne? Mi smo porodica, Bobi!
Vidi, pošto niko nije
želeo da mi kaže istinu,
nisi mi ostavio drugog izbora.
Moraš da se okreneš,
i spustiš se na kolena, Džek.
Neću ti to dozvoliti.
Kad ti kažem da se spustiš na zemlju,
spusti svoju crnu guzicu na zemlju, Džek!
Neću ti to dozvoliti, Bobi.
Neću.
Moraćeš da me pogledaš u oči, Bobi.
Znaš šta?
Ne.
Bobi!
Tata!
Tata! Tatice! - Beži, dušo, beži!
Beži!
Beži, Ešli! Beži, dušo! - Ešli! Ešli!
Tvoja mama!
Beži, Ešli! - Imam tvoju mamu!
Beži, Ešli!
Ne! Ne!
Ne!
Ne! Ne!
Ne!
Ešli!
Pusti me unutra.
Ne! Ne! Ne! - Ešli!
Ne! Ne!
Ešli! Otvori vrata!
Džek!
Ne. Ne.
Ne! Ne! Ne!
Šta sad? Šta sad?
Šta da radim? Šta da radim?
Poslednja šansa, Džek.
Tvoj svedok.
Ah-ah-ah.
Da se jebeno nisi javio!
Džek! - Hej, Ešli!
Oh, hvala Bogu da si se javio!
Ujka Džek, nisam te poslušala...
a znam da sam trebala, ali..
Zvala sam Bobija. Nisam...
Ubio je sve. - Ne!
Ne, nije.
Živa si.
Živa si, zar ne, Ešli?
O Bože!
Ujka Džek, ko je to?
O Bože. - Ujka Džek, jesi li dobro?!
Ešli.
Slušaj me.
Jedini način na koji mogu biti dobro,
je ako spasiš sebe.
A ako spasiš sebe, spasićeš i mene.
A ako spasiš mene, ja ću spasiti tebe.
Obećavam.
Ne, ne, ne, ne!
Ujka Džek! Ujka..ujka..ujka Džek!
Bože!
Molim te! Ujka Džek!
Ujka...
Ujka Džek.
Upomoć.
Sećaš li se šta si rekao
na sahrani, Džek?
Sećaš li se šta si rekao?
Rekao si da si se molio
da se sve ovo poništi.
I ja sam poništio.
Ujka Džek! Ujka Džek!
Halo? Ujka Džek!
Ne!
Molim te, ujka Džek!
Molim te!
Vidiš li šta si uradila time što si došla ovde?
Sad moram da ubijem i tvog ujaka.
Ne! Upomoć!
Molim te, ujka Džek!
Bobi!
Bobi?
Ešli! Ešli!
Džek, žao mi je. - Bobi.
Bobi!
Ne želim
da gledaš u mene.
Pogledaj u nešto predivno.
Spasi sebe.
Ja ću spasiti tebe.
Ako spasiš mene,
ja ću spasiti tebe.
Pogledaj u nešto predivno.
U redu. Imam te.
Imam te. Okej. Okej.
Okej. Okej. Okej.
Dođi. Okej.
O Bože.
Okej. Okej.
Okej, imam te.
Okej, okej. Imam te.
Okej. Okej.
- NE PUŠTAJ ME -
Prevod: Saša Dubajić - www.titlovi.com -